Din episoadele anterioare...
Eu și Grace întotdeauna am crezut că tu și Lisbon veți ajunge împreună.
El este agentul special Marcus Pike.
Se alătură echipei noastre pe perioada acestui caz.
Îmi placi și cred că ești o femeie foarte frumoasă
și mi-ar plăcea să te pot cunoaște mai bine.
Dacă oferta mai e valabilă, răspunsul este DA.
Hai să ne căsătorim.
Da!
Așteptați!
Ce cauți aici?
Trebuie să spun ceva. Adevărul e că... te iubesc.
- Ai vorbit serios? - Da.
Bun!
Alo?
Te cunosc.
Te cunosc!
Neața!
- Neața. - Neața.
Bună!
- Cafeaua ta. - Mulțumesc.
E o zi frumoasă. Vrei să stăm afară?
Da, poți să împingi chestiile alea într-o parte.
Se vor duce în garaj.
O să le duc acolo imediat.
- E o zi minunată. - Da.
Ar trebui să mă gândesc să-ți dau și ție o cheie de la casă?
Păi, ăsta e un pas.
Ar face lucrurile mai ușoare.
Ce avem aici?
O mașină de epocă.
Asta sigur trebuie dusă în garaj.
Nu prea mi-ai dat impresia că te pasionează mașinile de epocă.
A fost un cadou de absolvire de la bunicul meu.
Cred că era preferata lui.
Mulțumesc că m-ai ajutat să mut toate astea.
Cu multă plăcere.
A fost drăguț.
Ai de gând să... revii în lumea reală, la un moment dat, totuși.
Da.
- Serios? - Serios.
Vrei să... vorbim despre cum vom face asta, poate, sau...
- Desigur. - Bine.
Scuze!
Abbott.
Care-i treaba, șefu?
Lisbon, știu că mai ai de stat în concediu, dar am nevoie de ajutorul tău.
Te deranjează dacă te îmbraci de serviciu?
- Deloc. Ce caz avem? - Un asasinat. E complicat.
Îți trimit adresa.
- Bine. - Știi unde-l pot găsi pe Jane?
Habar n-am unde este.
Bine. O să dau eu de el.
- Bine. - Ne vedem acolo.
Pa!
Chiar n-ai habar unde sunt?
Asta mi s-a părut potrivit să zic.
Te simți stânjenită?
- Nu! - Nu-i nimic dacă te simți stânjenită.
Doar că... relațiile cu Marcus s-au cam dus de râpă,
iar eu aș vrea să-mi păstrez viața privată... privată.
Doar pentru moment, nu pentru totdeauna...
- E în regulă? - Da. Sigur. Nicio problemă.
- Ești sigur? - Da. Înțeleg.
E rândul meu.
Salut, Abbott!
- Bună, Cho. Ce mai faci? - Bine. Tu?
Bine.
- Nu te-ai dus la Washington? - Nu.
- Nu te măriți cu Pike? - Nu.
Bine.
Victima se numește Jeremy Geist. Împușcat de două ori.
L-au găsit niște clienți de la bowling, puțin după ora 2:00 noaptea.
Se pare că era un client fidel.
Pare să fie un caz obișnuit de omucidere.
Poliția din Austin nu se poate ocupa? Ce căutăm noi aici?
Mă depășește. Abbott doar a zis să vin aici.
Salut, Cho!
Dă-mi un sărut, iubito!
Așa!
- Arăți bine. - Mersi.
- Bună, Lisbon! - Jane!
Și tu arăți bine.
Am niște nuci pecan. Vrei?
- Nu. - Aș putea...
- Tu? - Nu, mersi.
Bine. Îmi rămân mie mai multe.
Șefu!
- Salut! - Salut, Abbott!
Trebuie să avem grijă cu cazul ăsta.
Poliția din Austin nu știe, dar...
Victima, Geist, era agent FBI sub acoperire.
Și noi nu vom dezvălui asta.
Așadar, strângeți toate informațiile posibile și vă întoarceți la birou.
Vom avea o ședință informativă peste o oră.
Cho, hai să vorbim cu polițistul care conduce ancheta.
Da.
- A mers bine, nu? - Da, cred că a mers foarte bine.
Mă întorc la birou.
Ne vedem mai târziu. Ce-i aia din buzunarul tău?
Ce?
THE MENTALIST Sezonul 7  Episodul 1
Traducerea și adaptarea: Cornelia
Puteți să fiți cu toții atenți, vă rog?
Dumnealui e Ken Spackman.
Conduce echipa specială reunită a agențiilor FBI și ATF
care l-a trimis pe Jeremy Geist sub acoperire.
Tocmai am înștiințat familia lui din Pittsburgh.
Asta este... o adevărată lovitură.
Jeremy era un agent de primă mână, deci...
O mare lovitură pentru ei, sunt sigur. Nu prea mare pentru voi.
- Voi abia îl cunoșteați pe Geist. - Corect.
A venit la noi de la biroul din Savannah, acum câteva luni.
Aveam nevoie de cineva care să nu fie recunoscut în Austin.
Care era misiunea lui?
Există o bandă care fură armament din baze militare
și le vinde traficanților de droguri.
Am primit un raport că parcarea de la Rocket Bowl
e locul unde se transferă armele.
Ne-am imaginat că e implicat cineva de acolo, probabil ca intermediar.
L-am trimis pe Geist sub acoperire în speranța că ne va putea spune cine e.
- Ați reușit ceva? - Încă nu, dar se apropiase.
Vom trimite un alt agent acolo în vreo două săptămâni.
Între timp, nu puteți dezvălui faptul că Geist era agent FBI.
- Ar compromite toată operațiunea. - Nu va fi ușor.
E foarte posibil ca Geist să fi fost ucis din cauză că cineva l-a descoperit.
Trebuie să putem pune întrebări despre asta.
Trebuie să înțelegeți ce este în joc.
Dacă-l prindem pe intermediar, îl putem face să vorbească,
ceea ce înseamnă că putem prinde întreaga bandă.
Dar dacă se află că am avut acolo un agent sub acoperire,
operațiunea se va opri și toată banda se va împrăștia.
Păi, nu-i așa de rău.
Și după felul în care se comportă, e posibil ca Spackman să fie criminalul.
Practic, îl avem în mână...
Scuză-mă! Ce-ai zis?
Sau nu... Ar putea fi oricum.
Acestea fiind zise... Totul e în regulă.
Îmi cer scuze. Cine...
Cred că înțelegem cu toții ce avem de făcut aici,
deci să ne pregătim să pornim la treabă în 15 minute.
Haideți!
Salut!
Bună! Bine ai revenit! Ne-ai lipsit.
Mersi. Unde-i Fischer? E bolnavă?
- Nu. S-a transferat. - Pe bune? Unde?
În Seattle. Mama ei e acolo.
A suferit un atac cerebral și s-a dus să aibă grijă de ea.
M-a rugat să-ți dau asta.
Abbott zice că o să ne repartizeze un începător de la Quantico,
- ca să completeze echipa. - O să fie interesant.
Teresa, ești cea mai bună! Mersi pentru tot.
Mult succes cu Jane! Kim
Ce drăguț! Mulțumesc!
Sunteți de la FBI, corect? Cine-i Cho?
- Eu sunt. - Mason Hunston. Proprietarul.
Vă stăm la dispoziție cu orice ajutor.
Am avut pe-aici bătăi, din când în când, dar nimic de genul ăsta.
- Unde erați când s-a întâmplat? - Eram în birou.
N-am știut nimic până când a sosit poliția.
Sunt zile de naștere și asociații de bowling
până pe la ora 21:00, după care vin băutorii.
E o adunătură mai necioplită, dar n-am avut probleme grave până acum.
Cine lucra aseară?
Tish și Skye. Ele lucrează la bar. Sunt acolo acum.
Wick Ammon... omul cu paza. E acolo.
Și... Andy, cel cu pantofii. Altceva?
Da, eu am o întrebare.
Care-i cea mai bună metodă de a dărâma 10 popice dintr-o lovitură?
Te poziționezi pe popicul 7.
Țintești spre partea depărtată. Și lovești cât poți de tare.
Doar... încerci să prinzi... mișcarea popicelor.
- Am priceput. - Altceva?
Nu. Mersi pentru ajutor.
Dl Ammon?
- Wick Ammon? - Da.
Agent Kimball Cho, de la FBI.
Am înțeles că lucrai ca agent de pază aseară.
Vrei să răspunzi la câteva întrebări?
Agent Kimball Cho, de la FBI,
să știi că sunt un cetățean suveran al statului Texas
și nu recunosc legitimitatea guvernului federal
sau a vreunei autorități polițienești pe care pretinzi că o deții.
Cu toate astea, o să-ți răspund la întrebări, în mod voluntar.
Super! L-ai văzut pe Jeremy Geist aseară?
Da. A sosit puțin după ora 23:00. Dar nu l-am văzut plecând.
Probabil că a ieșit pe ușa de serviciu.
- Ai vorbit cu el? - L-am salutat când a venit.
Să te întreb ceva, dle agent...
Știi că guvernul căruia i-ai jurat credință
e constituit ilegitim și ilegal?
Da. Ai observat ceva la el?
Doar că avea o fire reținută, nu vorbea prea mult cu oamenii.
Dar știi și că impozitul federal pe venit e un furt aprobat de guvern,
în scopul de a susține o conspirație globală a bancherilor?
Tish, ai observat dacă Jeremy s-a certat cu cineva aseară?
Nu. Nu prea vorbea cu nimeni.
Destul de prietenos, de regulă, dar nu vorbea prea mult.
Deci, nici nu bea prea mult?
Apă minerală.
Aș zice că e neobișnuit pentru genul de trei beri pe seară.
Da. Așa este.
Dar tu, Skye? Ai observat ceva ciudat la Jeremy aseară?
Aseară, nu prea. A fost ceva ciudat acum două seri.
- Ce? - Jeremy era bine, când a venit aici.
Puțin mai târziu, s-a posomorât deodată.
S-a așezat la bar. N-a mai vorbit cu nimeni.
Părea furios, speriat, trist?
Înspăimântat. Părea foarte speriat.
Da, mă duc la bar uneori, când mi se termină tura.
Doar ca să pierd timpul.
- Doar ca să pierzi timpul? - Da.
Ai vorbit vreodată cu Jeremy Geist când te-ai dus acolo, Andy?
Da. Sigur. Jeremy era un tip de treabă.
- Despre ce ați discutat? - Despre sport, cred...
Crezi că despre sport?
Motociclete... Cam așa ceva.
Și... ce-are asta de-a face cu faptul că a fost omorât?
- Ești agitat, Andy? - Nu.
- Ești sigur? - Da.
- Pari cam agitat. - Absolut deloc.
Spackman!
- Mă scuzi o clipă? - Desigur.
- Asta nu merge. - Nu sunt de acord.
Băiatul nostru, Andy, e stresat de ceva.
Cred că e gata să cedeze.
Are droguri asupra lui.
Dar dacă vrei să salți pe cineva care are analgezice fără rețetă,
cu siguranță, el e omul tău.
- Îți dai seama de aici? - Da.
E greu să obținem ceva dacă nu putem spune de ce era Geist aici.
- Nu pot să te ajut cu asta. - Va trebui s-o faci.
Înțeleg că vrei să-ți protejezi ancheta, dar asta e o pierdere de timp.
Credeam că sunteți o echipă inovatoare, capabilă să acționeze neconvențional.
- De ce vă smiorcăiți? - Nu vorbi așa cu ea!
- Nu ne smiorcăim. - Sună ca o smiorcăială.
Nu trebuie să vorbești așa cu ea.
- Încetează! - Nu încetez!
Nu e nevoie să vorbești așa cu ea.
Am cheltuit o grămadă de timp și energie
încercând să aflăm cine vinde arme în acest loc,
și nu vă vom permite să veniți și să ne dați investigația peste cap
până când acea persoană nu e identificată și arestată.
- M-ai înțeles? - Bine!
Unde se duce?
Puțină atenție, vă rog? Mulțumesc.
Există niște chestii numite microexpresii.
Ele apar pe fețele voastre atunci când simțiți ceva.
Ele sunt automate. Nu le puteți controla.
Deci, când o să vă spun că Jeremy Geist era agent FBI sub acoperire,
toți... da, iată-i...
...afișează o scurtă expresie de surpriză.
- Ce naiba?! - A lui a fost cea mai vizibilă.
Dar când o să vă spun că Jeremy Geist urmărea o bandă
care vindea ilegal arme din acest bar,
o singură persoană va arăta teamă...
Persoana care se teme că va fi prinsă.
Și acea persoană este...
Tu ești, Tish.
- Cum? - Practic, ți se citește pe față.
Iată-l pe intermediarul tău.
A fost iute!
- Te pot ajuta cu ceva? - Îl caut pe agentul șef Abbott.
Da, pe acolo... a doua ușă.
Mersi.
Ai cerut intermediarul. Ți-am găsit intermediarul.
Femeia... care le vindea.
Da. Doar că nu am prins-o. A dispărut în ceață.
Probabil că e deja dincolo de graniță.
Trebuie să se pregătească, înainte să părăsească țara.
Are nevoie de puțin timp. O vom găsi, Ken.
Vezi? Totul e în regulă.
Nu. Nu. Nu e în regulă.
În primul rând, nu ai nicio dovadă.
Și chiar dacă vom reuși s-o aducem aici, ce să fac?
S-o forțez să recunoască, pentru că așa ai zis tu?
Nu prea pot s-o fac să-mi spună numele celor cu care lucrează.
De ce? Doar pentru că ai zis tu că ea a făcut-o?
Tot ce pot face e s-o rețin pentru două zile,
timp în care avocatul ei va sta acolo și va râde de mine,
iar ceilalți din echipa ei vor dispărea.
Deci nu e deloc în regulă. E un dezastru.
El nu greșește.
Păi, este... posibil să fi fost un pic pripit, dar m-ai scos din sărite.
Pot să te ajut cu ceva?
Michelle Vega.
Mi s-a spus să mă prezint la unitatea dv.
Vega. Așa este.
Agent Vega, Patrick Jane. Bine ai venit!
Mulțumesc. Mă bucur să fiu aici, domnule.
Nu trebuie să-mi spui "domnule".
Chiar te rog să nu-mi spui "domnule". Păstrează asta pentru el.
Felicitări! Prima misiune, nu?
Înțeleg și că ești... fost militar.
Nu.
E interesant că mă minți imediat după ce am făcut cunoștință.
N-aș minți. Adică, nu mint.
Tata a fost militar... de carieră, 37 de ani.
Dennis.
Vega, vrei să te duci în biroul mare și să întrebi de Cho sau Lisbon?
O să-ți arate ei ce și cum, și vin și eu în câteva minute, bine?
Da, domnule!
Așadar... domnilor...
Ce facem?
Spackman...
O să mă revanșez față de tine.
Când se va termina chestia asta, o să fie ziua ta de naștere.
Pe bune?
Cu lumânărele pe tort și tot tacâmul, Ken.
Iar el este agentul Cho.
- Bună! Bine ai venit! - Încântată.
- Teresa Lisbon. - Bună!
Și apoi, mai este Abbott. Și Jane, desigur.
Jane... e cel din biroul lui Abbott, cu... cămașă?
- E tot agent? - Nu, dar face parte din echipă.
El este... diferit.
- Ar trebui să mai știu ceva despre el? - Probabil că ar fi câteva lucruri.
Cho, Wylie, voi lucrați cu Spackman ca să dați de urma lui Tish.
- Crezi că ea l-a omorât pe Geist? - Probabil că nu.
Dacă o făcea, n-ar mai fi fost surprinsă că era agent FBI.
Ceea ce înseamnă că încă mai căutăm un suspect viabil pentru crimă.
O să sun la poliția din Austin
să văd dacă ei pot da de urma clienților din bar.
Fac niște verificări ale trecutului tuturor celor care lucrează acolo.
E foarte bine.
- Eu pot să fac ceva, domnule? - Da.
Stai liniștită, vom discuta și apoi te voi pune la treabă.
Da, domnule.
Încotro ai plecat?
La apartamentul lui Geist, să-mi bag nasul puțin pe-acolo.
Atât barmanița cât și chelnerița au zis că el se purta ciudat.
- Ai idee despre ce era vorba? - Nu, habar n-am.
Super!
Nu știu ce se petrece între tine și Lisbon, dar...
Nu se petrece nimic.
Corect. Înțeleg. Asta e linia politică, nu?
E în regulă. Totul e bine.
Dar în cazul în care se petrece ceva, mă gândeam că ai vrea să știi
că Marcus Pike e în clădire, la o întâlnire cu procurorul federal.
Doar ca să fii informat...
324...
Geist. Geist. 322. Aici.
- Anunță-mă când pleci. - Sigur că da. Mulțumesc.
Vega.
Agent Vega... Patrick Jane.
- Ce mai faci? Te acomodezi? - Da. Mulțumesc.
Pot să fac ceva pentru dv, dle agent?
Da, pentru început, poți să nu-mi mai spui "agent".
Deci, tatăl tău a fost militar, dar tu n-ai fost?
- Da, domnule. - Nu te cred.
Ai ceva de militar în atitudine, Vega. Asta nu e genetic.
Da. Am fost la Point... Academia West Point.
- Dar nu am absolvit-o. - Îmi pare foarte rău.
N-a fost chiar o tragedie.
Nu, nu mă refer la Point, ci la tatăl tău.
Sunt sigur că a fost o perioadă foarte dificilă pentru tine.
De unde știți?
Păi, nu-mi dai impresia unei persoane care ar lăsa baltă ceva,
și ce altceva te-ar fi putut împiedica să termini cursurile de la Point?
A avut cancer hepatic.
A fost foarte rapid.
După aceea...
N-am mai fost atât de interesată de armată.
Normal că nu.
- Pot să fac ceva pentru dv? - Da, ar fi ceva.
Când ai fost la Quantico, se făcea vreun fel de test
de profil psihologic sau emoțional?
- Da, chiar destul de temeinic. - Excelent.
Am nevoie de profilul psihologic al lui Jeremy Geist.
- Crezi că-l poți obține? - Da. Da, desigur.
- Imediat mă ocup de asta. - Excelentă treabă, agent Vega.
Pe loc repaus!
- Cho! - Da?
Tocmai a sunat poliția din Austin.
Un cititor de plăcuțe de înmatriculare a depistat un camion
înregistrat pe numele Tish Delaurio, într-o parcare din Travis Heights.
Îl supraveghează cineva?
Doi polițiști de la patrulare, dar numai atât pot să facă.
În regulă. Merg cu o echipă acolo ca s-o săltăm.
Domnule, am auzit că ați spus că veți aresta pe cineva.
Se poate să merg și eu? Doar ca să văd.
- Nu ai altceva de făcut? - Nu.
Agentul... adică, dl Jane m-a rugat ceva, dar am rezolvat deja.
- Sigur. Poți să vii. - Mersi.
Wylie mi-a spus că ați lucrat cu agent Lisbon în California,
înainte să veniți aici. A fost și Jane acolo?
Da.
- Wylie mi-a spus că era medium. - Nu, nu există așa ceva.
Jane doar se pricepe bine să-i citească pe oameni, printre altele.
Cât de bine?
Cât se poate de bine. Te îmbogățești dacă faci asta.
Cum ajunge cineva de felul ăsta să lucreze pentru FBI?
E o poveste lungă.
Am reperat-o. Vine către rampă, singură.
În regulă, să acționăm. Tu rămâi aici.
Tish Delaurio! La pământ, acum!
Nu mișca! Rămâi unde ești!
- Întoarce-te și culcă-te la pământ! - Nu trageți!
Nu sunt înarmată.
Dați-vă înapoi!
- Nu mă răniți! - Înapoi!
- Te rog, nu mă răni! - Taci!
Te rog, nu mă răni!
Ești bine?
Scuze! Mi-ați spus să stau.
Așa e. Bună treabă!
Haide!
Ți-ai pierdut mințile, Abbott.
Oamenii tăi mi-au hăituit clienta, au agresat-o când au reținut-o.
- Acum vrei să coopereze? - N-a fost niciun abuz, Ellen.
- Am vânătăi. - Ai fugit, Tish.
Când oamenii fac asta, noi îi urmărim.
Normal că a fugit.
A fost acuzată pe nedrept de un delict cu care n-avea nimic de-a face.
Stai așa... doar nu vrei să sugerezi că a fugit fiindcă e nevinovată?
Ken!
Credem că clienta ta e implicată în vânzarea de arme ilegale.
E un delict foarte grav.
Care e dovada voastră?
Expresia de pe fața ei când a fost acuzată?
Am verificat contul bancar al lui Tish
și există câteva depuneri substanțiale în numerar.
Sunt barmaniță. Primesc bacșișuri.
Da! Unele dintre ele fiind de câteva mii de dolari.
Ăsta e argumentul vostru? Că e o barmaniță rea?
Uite ce e, știm că nu ea a furat armele.
Tu doar lucrezi pentru oamenii care au făcut asta.
Pe oamenii ăia îi vrem,
deci dacă ne dai numele lor, asta nu va fi atât de rău.
Lăsați-o să plece chiar acum, căci altfel mă duc la un judecător,
cer eliberarea ei imediată
și depun plângeri pentru hărțuire și arestare abuzivă.
Cred că ne vom vedea în instanță.
Să mergem!
Vezi? Exact de-asta mi-era teamă.
Nu uita să-i transmiți lui Jane că-i mulțumesc foarte mult!
Crezi că un judecător i-ar da drumul?
Cât ai zice pește. Nu avem nimic.
- Știm unde este Jane? - Acum o jumătate de oră,
zicea că se duce să citească un raport de care i-am făcut eu rost.
Și Lisbon?
Tocmai a plecat... a zis că iese să se plimbe.
Ca să vezi!
Te-am căutat peste tot. Ce cauți aici?
Aveam nevoie de aer.
Ce citești?
Raportul psihologic al FBI-ului despre Jeremy Geist.
- Ceva interesant? - Câteva chestii.
- Ceva legat de caz? - Poate.
Jane!
Nu mai e nevoie să aștepți până când trebuie eu să știu,
ca să-mi dezvălui secrete, bine? Nu mai e cazul.
Ai dreptate.
Nu-i nimic.
Nu. Nu. Te rog. Dă-mi voie...
Dă-mi voie să-mi cer scuze. Îmi pare rău.
Nu-i nimic. Care-i treaba?
M-am dus la apartamentul lui Jeremy Geist
și am observat că-și făcea patul pe podea...
...și dormea cu o lumină de veghe lângă el.
Zău? Vreun fel de traumă?
Traumă din copilărie, mi-am imaginat, așa că am verificat.
Și?
Și încântă-ți ochii... cu asta.
Acum 16 ani, a avut loc o răpire
în orașul natal al lui Geist, Pittsburgh.
Un băiat de 12 ani, Justin Kellogg, a fost răpit de doi oameni.
Au cerut o răscumpărare de 3 milioane de dolari.
Familia a plătit, dar ei tot au omorât băiatul.
I-au găsit trupul câteva săptămâni mai târziu.
Și ce legătură are asta cu Geist?
Geist era un prieten.
Rămăsese peste noapte la Kellogg, când acesta a fost răpit.
Ajutor!
Taci din gură, puștiule! Altfel, o s-o iei pe cocoașă!
A spus poliției că n-a văzut nimic, dar a auzit ceva.
Unul dintre răpitori l-a blestemat pe Kellogg.
Patru luni mai târziu, a fost găsit un cadavru împușcat în cap,
având asupra lui o parte din banii din răscumpărare.
Era unul dintre răpitori. Probabil îl omorâse partenerul lui.
S-a aflat ceva despre partener?
Nu l-au găsit și nici nu l-au identificat.
Chelnerița a zis că Geist era speriat de ceva.
Credeți că Geist dăduse în bar peste celălalt răpitor?
Care apoi l-a omorât... Da.
- E cam forțat. - Știu.
Dar m-am uitat în desfășurătorul telefonului lui Geist.
Ieri, l-a sunat pe detectivul din Pittsburgh
- care a anchetat răpirea lui Kellogg. - Știi ce a zis?
A lăsat un mesaj. A zis că vrea să vorbească cu el.
Bine.
Da, nu știu. E subțire.
- Și avem o problemă mai presantă. - Ce anume?
Tish Delaurio va fi eliberată mâine.
Și trebuie să găsim o cale de a o menține în arest.
Altminteri, cazul lui Spackman chiar va fi mort.
Și noi suntem cei care l-au omorât.
Păi, dacă ea vinde arme, trebuie să le primească de undeva.
Dacă aflăm asta, putem s-o reținem.
Ar fi bine s-o facem în următoarele 18 ore.
Cum o să facem asta? Ea nu ne va spune nimic.
Exact, agent Vega... În acest fel,
vom rezolva două cazuri la preț de unul.
Nu înțeleg.
Ai căutat arma care l-a ucis pe Geist, nu-i așa?
Da, am căutat pe o rază de 10 străzi. N-am găsit nimic.
- Perfect. - Jane, unde ai fost?
- Să iau asta. - Un ciocan?
Exact! E un ciocan.
Cu ăsta îi vom bate în cuie pe Tish și pe ucigașul lui Geist.
Scuzați jocul de cuvinte! Și cineva va sta treaz până târziu.
- Cât de târziu? - Foarte târziu.
Neața, Tish!
Ce-i asta? Ce faci?
O să găsim armele alea pe care le-ai ascuns.
Nu știu cum o să faci asta. Eu nu suflu o vorbă.
Exact pe asta mă bazez. Să mergem!
Wylie, Vega, voi stați aici. Cho o să vă dea semnalul.
Ai ciocanul? Bun!
Comunicarea radio? În regulă.
De ce Jane le spune tuturor ce să facă? Credeam că Abbott e la conducere.
El este. Dar nu când e Jane.
Și când e asta?
Cam... depinde. Dar e în regulă.
Abbott are încredere în el, iar Jane știe ce face.
De regulă...
Scuzați-mă!
Doamnelor și domnilor, suntem de la FBI.
Desfășurăm o percheziție pentru arme ilegale
și deosebit de periculoase, care credem că se află în această incintă.
Dacă nu lucrați aici, vă rog să plecați imediat.
Vă mulțumesc!
Domnule, puteți să adunați pantofii mai târziu. Mulțumesc.
- Ce arme? - Cele pe care le vinde Tish.
Am nevoie de un martor.
Sunt aici împotriva voinței mele, fără un avocat.
E o încălcare a drepturilor mele.
Zâmbiți, dlor agenți! Sunteți filmați.
Ce se petrece?
Credem că Tish face parte dintr-un grup care vinde arme ilegale
și ele sunt depozitate aici.
- Aici? - Da, iar noi le vom găsi.
O mică chestie, numită al patrulea amendament: aveți nevoie de mandat.
- Voi nu aveți nevoie? - Ba da. Și putem aduce unul.
Dar va trebui să închidem și să răscolim peste tot.
Dar dacă îi veți permite dlui Jane să organizeze percheziția,
- putem termina în zece minute. - Chiar cinci.
Nu face asta, Mason.
- Nu cred că ar fi o problemă. - În regulă. Mersi!
Scoate-i cătușele, te rog. Trebuie să poată să se miște.
Indiferent ce căutați, eu nu știu nimic despre asta.
Atunci, n-ai nimic de pierdut. Ia-mă de mâini.
Dacă n-o faci, e ca și cum ai mărturisi.
- Mă rog... - Mulțumesc.
Tu crezi că poți păstra un secret,
dar cu cât te străduiești mai mult, cu atât mai mult o arăți.
De exemplu, Andy nu vrea să știu despre pachețelul cu cocaină
din buzunarul din dreapta al pantalonilor.
E o nebunie!
Nu-ți face griji. Nu suntem de la Antidrog.
Tu nu vrei să știu unde sunt armele,
dar nu-ți poți stăpâni reacția atunci când mă apropii.
Ba nu.
Nu, nu aici.
Dar se întâmplă ceva aici.
Nu doar dansăm.
Aici, pe undeva.
Ce naiba e asta?
Arme militare de calibru 45. Par să fie vreo 20.
Stați un pic!
- Asta e o pușcă? - MK-4, dezasamblată.
Voilá.
Sunteți niște mincinoși.
Nu știu care-i treaba, dar n-am nicio legătură cu asta.
Atunci, de ce ai fugit când te-a numit el?
Poftim? Dacă...
- Nu! - Să mergem!
- Dă-mi drumul! - O duc afară.
Termină tu aici cu Jane.
A fost distractiv. Pe bune! Facem două într-una?
Ce vrei să spui?
O să rezolvăm și al doilea delict. Două delicte legate, de fapt...
Răpirea și uciderea unui băiat de 12 ani,
și împușcarea unui agent FBI.
Persoana care a comis aceste crime e aici. Ca și arma pe care a folosit-o.
- O să le găsesc pe ambele. - Ce-a fost asta?!
Nu mișcă nimeni! Stați calmi!
Lisbon! Tish i-a luat arma lui Vega! Ține-i pe toți înăuntru!
L-ați auzit. Stați pe loc!
Asta e partea mișto.
Dumnezeule!
Ea încearcă să tragă în noi. Trebuie să găsim un adăpost.
Bucătăria! Veniți! Mergeți la bucătărie!
- La bucătărie! - Repede! Haideți!
Dle Hunston, pune arma jos! Fă-o acum!
Ăsta-i pistolul cu care l-ai omorât pe Jeremy Geist, nu-i așa?
Pistolul și omul care l-a folosit.
Ce v-am zis eu?
Tu l-ai răpit pe Justin Kellogg.
Iar Jeremy Geist te-a recunoscut. De-asta l-ai omorât.
- Știi ce se spune despre karma. - E o pacoste.
Geist era un oarecare pentru mine. Doar un bețivan obișnuit.
Dar, acum câteva seri, i-am zis ceva lui Tish.
Eram nervos, cred.
Tish! Dă-o-n mă-sa!
M-am săturat să fac eu treaba în locul tău!
Fă-ți treaba acum, căci o s-o iei pe cocoașă!
Mi-am dat seama că a fost ceva ce-am spus, sau felul cum am spus-o.
El a știut.
A venit la mine mai târziu, m-a întrebat de unde sunt,
cu ce m-am ocupat în trecut. N-a fost subtil.
Și când a venit în seara următoare, am stat cu ochii pe el.
Sunt destul de sigur că a pătruns în biroul meu
și a căutat probe, presupun.
Nu că ar fi găsit ceva. Dar a fost suficient.
Te cunosc.
Trei milioane de dolari sunt o grămadă de bani.
L-ai omorât pe celălalt răpitor ca să poți păstra toți banii, nu?
Nu spun c-am făcut-o, nici că n-am făcut-o.
Dar el nu i-a luat, nu-i așa?
Tish, vreau să-ți cer scuze pentru mai devreme.
Nu ți-am spus ce aveam de gând să facem.
Sper că n-a fost prea neplăcut.
Nu-ți face griji. Totul va ajunge la proces.
Păi, încă mai este chestiunea cu armele.
- Nu vă pierdeți timpul. - Știm că ea nu va vorbi.
Tish, ceea ce ți-am făcut mai devreme a fost o înșelătorie.
De fapt, noi am pus armele în bar.
E o șmecherie care funcționează, și o să-ți dovedesc.
Asta... e o hartă a zonei...
...din jurul barului.
Știm că ai armele aici.
Și uite ce-o să fac... O să-mi mișc mâinile de jur împrejur,
iar reacțiile tale îmi vor arăta unde.
- Ce naiba e asta? - Vezi, ăsta e târgul.
Dacă Tish e de acord să coopereze cu agentul Spackman
și să-i spună unde sunt armele și cu cine a lucrat,
probabil că va obține o înțelegere bună... condamnare minimă.
Cu siguranță... aici.
Dar dacă va refuza cooperarea
iar Jane găsește armele pe harta de aici, atunci...
...se poate întâmpla orice.
Va primi pedeapsa maximă... Cel puțin 25 de ani.
Aici.
Decizia îți aparține.
Aici!
E absurd. Haide, Tish. Să mergem.
Aproape am ajuns.
Tish!
Ce vreți?
- Nume? - Da.
Oamenii care au furat armele pe care le vinzi tu...
Toți. Și locul unde se află armele.
Orice spui...
De acord!
- Ați câștigat. - Bună decizie!
Vezi? E ziua ta!
Scuză-mă. Pot să te ajut cu ceva?
Jane!
Pike! Salut!
O căutam... pe Teresa.
Da, sunt sigur că e... e pe-aici, pe undeva.
Da, probabil.
Îți stă bine cu barbă.
E pentru o chestie sub acoperire.
Așadar... Tu și cu ea.
Da.
Îmi pare rău.
Noi... n-am plănuit să se întâmple așa.
Știu că era ultimul lucru care să-i treacă prin minte...
Ideea de a te răni.
Știu. Știu asta.
Deci, ai vreun plan?
- Nu înțeleg prea bine. - Eu îi ofeream o viață,
un cămin, o familie, dacă-și dorea, un viitor.
Te-ai gândit la ceva din toate astea?
Încă nu m-am gândit atât de departe.
Păi, tu ce-i oferi?
Adică, altceva în afară de Patrick Jane?
Bună!
Scuză-mă!
Ce cauți aici?
Am fost sus... am dat o depoziție...
Și m-am gândit să trec să te salut.
O idee proastă.
Nu. E în regulă.
În orice caz...
...mă bucur să te văd, Teresa.
Și eu, Marcus.
Jane!
A fost ciudat. Ce a zis?
M-a întrebat dacă am vreun plan cu tine.
- Plan? - Da.
Nu am.
Mă rog, cred că știu cum pare...
Cred că noi simțim cum e mai bine,
și eu cred că... ăsta ar trebui să fie ghidul nostru.
Și eu.
- Am ceva pentru tine. - Ce?
Întoarce-te și uită-te afară.
E un Cadillac V-16 din 1930, în perfectă stare.
Închiriat pentru o zi.
Ultima șansă. Ești sigură că nu vrei să conduci?
- Absolut. - Bine.
Știi cum să conduci așa ceva?
O să-mi dau seama.
Mi-e teamă să întreb cum ai obținut asta.
Traducerea și adaptarea: Cornelia